Grattis på hundraårsdagen, Lakewood.
VÄGEN UPPHÖR
Det är dags igen - för Lakewoods årliga karneval.
Kan det bli mer skruvat?
Lakewood öppnar badstranden med en haj i vattnet
men det är vad folk vill ha. Vi har gjort det sen vi var barn.
I Mordskoga håller man på traditionerna.
Starta sockervaddsmaskinen. Snurra i gång karusellerna.
Föreställningen måste fortsätta. Fröken Lakewood måste krönas.
12 DÖDA
Vem kan förebrå Lakewood för att man vill fly
från den råa, blodiga verkligheten?
INGEN KOMMER NÅNSIN ATT FÖRLÅTA DIG
-"Ingen kommer nånsin att förlåta dig"? -Skrivet i blod på spegeln.
Och "12 döda"?
Tyler, Nina, Rachel, Riley, Will...
Vakten vid Bransons cell, Grayson, sheriff Hudson, Jake, Eddie och...
Piper. Men då saknas det en.
-Han försöker påverka dina tankar. -"Försöker"? Han lyckas.
Ta tillbaka makten. Med din hemlighet har du ingen chans mot mördaren.
Du har rätt. Jag sitter fast.
Om Emma får reda på det kan jag lika gärna dö.
Berätta sanningen så blir du fri.
-Kan vi prata? -Visst.
I enrum?
Har nån annan svårt att koncentrera sig på fysik?
Tror ni att ms Lang föll? Eller blev hon knuffad?
Det låter inte som mördaren.
Att lämna läraren nedanför trapporna...
Han är för begåvad för det. Varken iscensättning eller avslöjande...
Fast vi behöver inte spekulera. Du var väl där, Audrey?
Hej, studenter. Det här är borgmästare Maddox.
Många oroliga föräldrar har ringt
angående Lakewood-karnevalen.
Er säkerhet kommer först
men vi tänker inte missa stadens hundrade födelsedag.
Vi har en lång historia av övervunna motgångar.
-Eller av att bli mördade. -Har han rätt så har han.
Tillsammans ska hylla modet och livet, inte rädslan.
Vi ses vid nöjesparken.
En drabbad stad hittar på en ursäkt för att fira.
Det leder i sin tur till mer blodsspillan.
Har ingen sett My Bloody Valentine eller The Prowler?
-Inte The Prowler. -Den slutar inte bra. För nån.
Det här "hundra perfekta Lakewood-år" är skitsnack.
Är det?
-Vi kan väl vara lite positiva? -Det låter som en kampanjslogan.
Det är bättre än det dåliga alternativet.
Jag måste hålla tal i kväll, så bli på bra humör och kom dit.
Du har gott om ursäkter för att backa ur.
Pappa har växlat upp politiskt.
Det brann i en av hans fastigheter i går. Jag måste...
...medverka i firandet av mod och liv?
Jag måste le och vinka.
Tvinga mig inte att göra det ensam.
Tack. Här är allt från Langs skrivbord. Allt är registrerat.
-Vilket otäckt fall. -Antagligen ingen olycka.
Hennes kontor blev genomsökt. Nån letade efter nåt.
Foton, psykologiska utvärderingar...
Vad håller hon på med?
Mordbrandsutredarna ska till Wren Lake Estates.
Jag kommer.
Vi hittade stora mängder av ett acceleratorämne.
Branden var anlagd, men här är pricken över i:et.
Herregud.
Sheriffen, det är nån här som du måste träffa.
Jag kommer.
Jag fattar inte att vi är här.
Sheriffen sa att han står på vår sida. Jag väljer att tro honom.
-Kommer du? -Jag stannar.
Emma. Min assistent sa att du vet nåt om vad som hände här.
Ja. Jag slutar med hemlighetsmakeriet.
Jag pratade med Eli. Intressant grabb. Hur länge har ni känt varandra?
Inte länge. Han flyttade hit nyligen. Vi... Han är Kierans kusin.
Så ni utforskade stället. Jag fattar.
Husprojektet är ett konstigt ställe. Det bara står där tomt.
-Kollade ni in hela huset? -Nej, vi höll oss till vardagsrummet.
Gick Eli ut - kanske till bilen?
Nej, vi var tillsammans hela tiden. Hur så?
Vi tror att branden var anlagd.
Vi startade inte branden.
Du, Emma...
Din vän Eli har varit i trubbel tidigare.
Jag vet.
En ung kvinna i Atlanta i din ålder
har gett honom besöksförbud.
Han gillar att vara på fel ställe. Som i hennes sovrum.
Han...
Det kan inte stämma.
Du borde vara försiktig med vem du umgås med, framför allt nu.
Jag skulle inte följa med en nästan främmande kille till en avlägsen plats.
Det kanske inte angår mig, men Kieran Wilcox satte inte dit dig.
Han försökte hjälpa dig.
Jag vet.
Mamma väntar på mig. Är vi färdiga?
Jag är stolt över dig. Du gjorde det rätta.
-Tack. -Kan vi prata?
-Mår du bra? -Visst.
Du får ha ett öga på Emma Duval tills vi vet mer.
Ja, sir.
Hej. Du hade rätt.
På en skala från ett till hemsk är polisen här rätt okej.
Ja, inte så illa.
Vad hände där inne? Vad sa du?
Sanningen.
Men hur blir det med oss? Får vi gå? Är allt bra?
Vi får gå, men allt är inte bra.
Vill du äta lunch? Jag bjuder, som kompensation för det här.
Jag måste hem.
-Vad ska jag göra? -Börja med fallet igen.
Identifiera kropparna.
De föll nog offer för samma mördare som Jake.
Det här är bilden på Emma från gården.
Du vet vad jag är ute efter, och jag behöver svar.
För allas våra barn - hjälp mig att hitta det här monstret.
Kom ihåg de tre p:na: parant, polerat och pampigt.
Era tal ska vara koncisa och fria från kraftuttryck.
Det handlar inte om att vinna.
Rättare sagt handlar det om att vinna pengar till er välgörenhet.
Vad är det?
Jag trodde att jag hade hittat min drömklänning.
Du trodde nog fel.
Jag kan inte ha den framför en publik med en kille som jag gillar.
-För läskigt. -Det enda som är läskigt är klänningen.
Miss Maddox? Lite koncentration, tack.
Som jag sa är fröken Lakewoods sanna belöning glädjen
i att vara värdinna för pannkaksfrukosten
eller gå i spetsen för Lakewoods skräpplockarinitiativ.
Vänta nu. Måste vinnaren plocka skräp?
Jag vill inte vinna.
Vänta lite. Vi ser till att du vinner.
Okej, Stavo. Vad har du sagt till ms Lang?
-Var det därför du behöll kropparna? -Det handlar om perspektiv.
Michelangelo behövde modeller och skändade gravar.
Han är ihågkommen som en gud.
Hur var han mer grotesk än nån som Ed Gein?
Gein plundrade inte bara gravar. Han var seriemördare.
Som sagt: perspektiv.
Vad fan gör du?
-Var är den? -Vad?
Det vet du mycket väl.
Du får inte vara på mitt rum!
Jag är din far!
Jag har ansvar för dig och alla i den här staden.
Var är masken?
Vilken mask?
Vi kom hit för att börja om och lämna Phoenix bakom oss.
-Det var ju en olycka. -Det är inte det jag pratar om.
Jag menar det du gjorde efter skottet.
Han var min vän! Jag behövde minnas hur det kändes.
-Det var viktigt för mig. -Allt handlar om din konst.
Tror du att jag skär sönder folk och hänger upp dem som köttstycken?
Tror du det om mig?
Om du tror att jag är en mördare - bevisa det.
-Hej. Jag är glad att du kom. -Jag väntade på att du skulle ringa.
-Jag var arg och förvirrad. -Jag sa varför jag pratade med sheriffen.
Jag var orolig. Det har inte förändrats.
Jag vet.
Men det har jag. Jag var hos sheriffen, och du hade rätt.
Jag kan inte dölja saker från nån av er. Förlåt.
Du behöver inte be om ursäkt. Jag vill bara att du ska vara säker.
Jag vet, och det betyder jättemycket.
Vi finns väl där för varandra?
Ja.
Jag tror att jag förstår varför du är så beskyddande.
Jag...fick reda på vad som hände med din styvpappa.
Vad? Av vem?
-Eli berättade. -Vad? Vad sa han?
Bara att du bråkade med dina föräldrar samma dag som de dog.
Det måste ha varit hemskt att förlora dem så.
Sa han det?
Jag förstår att du inte sa nåt, men det förklarar så mycket.
-Vad sa han mer? -Bara det.
-Kieran... -Det är inte du. Det är Eli.
Jag vill inte att du umgås med honom.
Han tillhör familjen, men han är inte frisk.
Jag vet. Det här...
-Jag vill att det ska bli som förut. -Jag också, men med Eli...
Det här handlar om oss, inte honom.
OKÄNT NUMMER
Vad vill du?
Jag vill se vad som händer när hon får reda på sanningen.
-Snälla, gör det inte. -Du är inget offer.
Du är en mördare. Kom ihåg det! Ringer du polisen är du körd.
Erkänner du för Emma är det slut. Vad har du kvar? Bara mig.
Far åt helvete!
Emma, vill du gå på karnevalen med mig?
-Poliskarneval. -Det känns konstigt.
Verkligen. Men det är Lakewoods säkraste plats.
Ja. Jag är glad att du kom.
Jag vet att du inte var så peppad.
-Varför ändrade du dig? -Jag ville träffa dig.
Vi har inte gjort nåt på tu man hand på länge.
Vi har gått på karnevalen tillsammans sen vi var små.
Ja. Förutom förra året.
Vi låtsas att det aldrig hände.
Jag är glad att vi lade det bakom oss.
-Jag också. Vad är det? -Inget.
Vad vill du göra först? Karusell? Lustiga huset?
Lustiga huset är inte så lustigt. Jag har en bättre idé.
Jag är så bra att jag blir rädd.
-Får jag titta? -Okej, vänd dig om.
Hallå där, snygging.
Jag vill nog snurra.
Jag tänker inte snurra, om det är det du undrar.
Visste du att offentliga tal är den vanligaste rädslan i USA?
-Du? Allvarligt? -Livrädd. Och Noah är där.
Jag tog med nåt för att lugna nerverna.
-Zoe... -Du får inte skvallra.
Toppstudent och hemlig självmedicinerare. Inte illa.
Ingen smiley i världen
kan uttrycka hur mycket det där behövdes.
Makeovern fick mig att glömma sorgen för en stund, men...
Hela tävlingen och att försöka bete sig som om allt är normalt känns...
...väldigt onormalt?
-Jag vet. -Det är svårare än jag trodde.
-Skål för att snurra även om allt suger. -Skål för det.
Det här blev precis mer spännande.
Noah, vad gör du här?
Jag stöttar min favorit i fröken Lakewood.
Jag tänkte att hon behövde en välklädd, färgmatchad dejt. Brooke också.
Miss Maddox stod för flugan, men allt annat...
-Ja, så... -Tack.
Vi ses.
Brooke har inte ätit nåt.
-Hej. -Hej! Hur kom du hit?
Jag tänkte att du behövde sällskap. Jag gör det.
De är rena green room-nazisterna.
Ingen som inte tävlar blir insläppt.
-Vi går. Vi går härifrån. -Som i att dra?
Varför inte? Ta dina grejer. Din pappa klarar sig.
-Tror du att jag gör det för pappa? -Det var vad du sa.
Han vill styra dig och känner dig inte ens.
Jag gör det här för att jag vill.
På riktigt? Det här är det dummaste jag nånsin hört talas om.
En karneval efter allt som har hänt?
Brooke! Säg att jag har fel.
Jag tänker vara med i tävlingen. Jag har mina skäl.
Om du bara tänker döma mig så kan du väl gå?
Om det är vad du vill.
-Det där var så bra! -Emma. Kan vi prata?
Vad?
Jag vill bara veta vad sheriffen sa som gjorde dig så upprörd.
-Efter branden... -Du tror väl inte att jag anlade den?
-Vilken brand? -Nej, det tror jag inte.
Men han berättade om Atlanta...
Jag insåg att jag inte känner dig.
Jag har gjort misstag, men jag är ingen dålig kille.
-Kan jag få förklara? -Inte just nu.
Emma, vänta. Jag skulle aldrig skada dig.
-Släpp henne! -Backa.
-Det här angår inte dig. -Det gör det nu.
Gör inte det här nu. Snälla.
Håll dig borta från henne. Sluta hitta på saker.
Ingen fara. Jag berättade inte det värsta.
Kieran! Sluta! Vad gör du?
Där ser du, Emma. Det är inte mig du ska vara rädd för.
Test. Ett, två. Test.
-Du har sockervadd i ansiktet. -Har jag? Var då?
-Så där. -Jag tror att det var mer.
Jag älskar såna här! Kom! Jag måste dokumentera flugan.
-Wow! -Förlåt. Det här är fel ställe.
Nånstans med en dörr vore bra.
-Jag tänkte fel. -Jag gillar hur du tänker.
Vi fortsätter brainstorma.
Mina damer och herrar, fröken Lakewood börjar alldeles strax.
-Vänligen kom till scenen. -Går du inte i gång på ms Buckley?
VÄLKOMMEN TILL LAKEWOOD-DAGARNA
Fortfarande inget svar?
Nej. Vad ska jag göra? Jag har aldrig sett Kieran så där.
Det var rätt brutalt.
Allvarligt. Eli är hälften så stor.
Jag vet, men han och Eli har en del att reda ut.
Och Eli är ingen ängel. Han inledde bråket.
Jag borde inte säga det, men...
Sheriffen sa att Eli har ett besöksförbud utfärdat.
Han bröt sig visst in i nån tjejs sovrum i Atlanta.
Det är helt galet.
Okej...
Det är nåt jag måste berätta, men på ett lite mer avskilt ställe.
-Okej. -Kom.
Jag ville inte skrämma dig
men i går smög sig nån in när jag sov.
Vad?
Jag vaknade och såg meddelanden på spegeln och i taket.
Vad stod det?
Dumma saker som "Jag ser dig". Det spelar ingen roll.
Det här om Eli...
Kan det vara han? Kan han ligga bakom allt?
Jag...
Nån smög sig in i mitt hus och mejlade till pappa.
Nu när vi vet att Eli gör sånt
får man fråga sig om det är han som smyger sig in hos oss.
Herregud.
Avslutningsvis är en småstad ett bra ställe att inleda en stor framtid på.
Därför älskar jag Lakewood. Tack.
Det var Zoe Vaughn. Tack, Zoe!
-Herregud, vilken kick! -Jag visste att du skulle klara det.
-Jag ser bedrövlig ut. -Ingen fara. Jag fixar det här.
-..."varför jag älskar Lakewood"-tal. -Tomt.
En applåd för Brooke Maddox.
Det är jag!
-Ska du verkligen gå ut dit? -Absolut!
-Är du säker? -Zoe, jag har saker att säga.
Det är nu eller aldrig.
Jag förberedde ett tal tillsammans med min pappa...
Hej, pappa!
Men jag improviserar nog i stället.
Här är vi... Vi har en karneval och håller tal.
Är hon full?
Annars har hon fått ett slag i huvudet.
-Hon är full. -Jag vill vara ärlig för ett ögonblick.
Vissa vet nog att jag...
...skulle vara här med min pojkvän Jake Fitzgerald.
Men vi vet ju hur det gick.
Jag...
Jag saknar honom.
Men...
Jake hade verkligen humor.
Det känns passande, för karnevalen är ett skämt!
Grattis, Lakewood, till hundra år av självbedrägeri!
Lakewood är förbannat.
Folk dör här.
Hela tiden.
Vi låtsas som ingenting. Jag dog nästan.
-Tack för att du kom... -Jag är inte klar. Vet ni vad jag såg?
Inget!
Inget vitt ljus.
Bara ett stort, svart, tomt ingenting.
Det är där Jake är nu!
I stället för att vara här med mig, där han hörde hemma.
Om vi inte vaknar upp och erkänner att det här är Mordskoga
kommer vi att sluta som Jake allihopa.
Och då förtjänar vi det.
Det gjorde inte han.
-Vi måste ta hand om henne. -Ja.
Här är preliminära rapporter för offren i branden.
Vuxna män, 20-30 år gamla.
Med tanke på nedbrytningen
skulle jag säga att det första offret dog timmar eller dagar före branden.
-Dödsorsak: hugg i halsen. -Och det andra?
Vi har identifierat honom. Seth Branson.
Han fanns i systemet. Jag fick en träff på hans vänstra pekfinger.
Det var tur, eftersom högerhanden var avhuggen.
Nåt mer?
Det var allt. Jag håller dig uppdaterad.
Herregud. Vad gjorde jag?
Oklart, men det var rätt grymt.
"Rätt"? Du satte just dit hela stan
för att de firar när de borde sörja.
-Snyggt, Brooke Maddox. -Herregud. Drick det här.
-Hur blev du så full? -Jag gav henne en shot och...
-Jag blev full på egen hand. -Brooke! Hur tänkte du?
Vad ska jag säga? Det var sanningen.
Jake hade gillat det där talet.
Raring... Kom så åker vi hem.
KIERAN Måste prata. Kom till pariserhjulet.
-Tog du med alkohol? -För att lugna nerverna.
Du behövde inte vara nervös. Talet var otroligt.
Okej, så vi...
Vi stänger om 30 minuter. Rör er mot närmaste utgång.
Tack för att ni kom till Lakewood-karnevalen.
-Vi ses i morgon... -Hej! Var är du?
Jag gillade din väns tal. Det var sylvasst.
Var är Kieran? Var... Vad har du gjort med honom?
Han älskar dig. Det räcker för att råka illa ut.
Titta på din telefon.
Kieran?
Lämna ett meddelande.
Kieran?
Jag hatar clowner.
Dwayne, har du koll på Emma Duval?
Ja.
Kieran!
Herregud.
Håll er undan.
Få undan folk.
Släpp vapnet! Släpp vapnet, sa jag!
Ner på knä! Nu!
Emma, släpp vapnet.
Var är Kieran?
Emma, lyssna.
Backa och släpp vapnet.
Så ja. Lägg ner pistolen.
Händerna på huvudet! Nu!
Ta honom.
Herregud! Kieran!
Kieran!
Herregud! Kieran!
-Jag saknar ord. -Det är inte ditt fel.
-Jag trodde att han hade dödat dig. -Han förlorade. Vi vann.
Varför känns det då så hemskt?
Jag trodde att jag skulle dö.
-Du skulle aldrig få veta sanningen. -Vad pratar du om?
Varför jag bråkade med Eli, allt...
Jag satt i bilen när mina föräldrar dog.
Jag bråkade med min styvpappa. Han blev så arg...
Han tittade bort från vägen...
-Kieran... -Jag orsakade olyckan.
Det var mitt fel. Jag måste leva med det.
Nej. Det är inte ditt fel.
Och det här var inte ditt fel.
-Varför berättade du inte? -Jag ville.
Det är det värsta jag har varit med om.
När jag fick veta att Eli kanske hade berättat tappade jag fattningen.
Varför gjorde han det?
För att han försöker ta allt som är bra i mitt liv.
Och du är det bästa.
Jag vill aldrig förlora dig.
Mördaren skickade en video på Emma i lustiga huset.
Han ville att du skulle veta vad han gjorde med Emma.
Han ville att jag skulle känna mig - och vara - ansvarig för det som hände.
Allt är mitt fel!
Det räcker nu! Jag tänker inte göra som han vill längre.
Jag ska berätta allt för Emma i kväll.
Grattis, fröken Lakewood.
Det känns fånigt nu. Hur mår Kieran?
Han klarar sig. Och det är inte fånigt.
Du satsade på nåt och du vann.
-Inga avbrott. -Okej.
-Förlåt. -Ingen fara.
-Tänker du svara? -Nej. Jag är fokuserad på det här.
-Du borde svara. -Jag tänker inte ens titta.
Är det Audrey?
Ja, men hon... hon var med om mycket i kväll.
Vi kanske borde vänta.
Det har hänt mycket...
Vi behöver inte oroa oss för nån annan.
Det gör vi, och du. Jag måste nog i väg.
-Jag åker. -Sticker du?
Vi kommer att veta när det är rätt. Inte nu. Det är okej, Noah.
Tack för att du kom.
Test, test. Välkomna till Bårhuset.
Jag trodde att du skulle hem.
Det skulle jag
men berättar jag inte det här nu så kan jag nog aldrig göra det.
Jag ska berätta för Emma.
Okej, kör.
Lycka till.
Jag vet varför mördaren är ute efter mig.
Han vet vad jag har gjort...
...och att jag vill hålla det hemligt.
Jag tog Piper till Lakewood.
Jag kan förklara.